КАРИБСКИТЕ ПИРАТИ Проклятието на Черната Перла.
Тихо, гопожице.
Проклетите пирати бродят из тези води.
Не искате да дойдат, нали?
Господин Гибс? Какво си мислите, че правите?
Тя пееше за пирати.
На лошо е, да се пее за пирати в тази мъгла. Помнете ми думите.
Ще ги запомня.
Вървете на мястото си. - Слушам лейтенанте!
Точно, както е лоша поличба жена на борда...
Аз пък мисля, че ще е много вълнуващо да срещнем пирати.
Помислете си още веднъж, госпожице, Суон.
Те са жестоки и диви същества.
Като намерим и заловим, някой от тези мъже,
които плават под пиратското знаме, си получават заслужeното.
Увисват на въжето.
Лейтенант, оценявам загрижеността ви,
но се притеснявам за въздействието на тази тема върху дъщеря ми.
Моите извинения, капитане. Няма да се повтори.
Аз пък ги намирам за много интересни.
Да, точно от това се безпокоя.
Вижте, момче във водата.
Качете го на борда!
Все още диша.
Пресвета богородице.
Какво, се е случило там?
Търговки кораб е, явно е превозвал амуниции.
По дяволите лейтенант, всички го мислят, а само аз го казвам - пирати.
Няма доказателства, че са те. Най-вероятно е инцидент.
Уведомете капитана незабавно. Вдигнете платната и спуснете лодките.
Елизабет, наглеждай момчето. Грижи се за него.
Всичко е наред. Аз съм Елизабет Соун.
Уил Търнър.
Ще се погрижа за теб, Уил.
Ти си пират!
Каза ли нещо?
Казва се Уилям Търнър. Само това узнах.
Свалете го долу.
Елизабет!
Спокойно. Добре ли си?
Да, да.
Още ли спиш? Навън е прекрасен ден.
Имам подарък за теб.
Прекрасна е. - Нали?
А по какъв повод?
Нима един баща се нуждае от повод да зарадва дъщеря си?
Всъщност аз...
Мислех си, че може да я облечеш на церемонията днес.
Церемония?
По повод повишението на капитан Норингтън.
Знаех си. - Ще става комадор.
Приятен джентълмен, не мислиш ли?
А и те харесва. Елизабет?
Как ти стои?
Трудно е да се каже.
Това е последна мода в Лондон.
Е, явно жените в Лондон са се научили да не дишат.
Милорд, имате посетител.
А г-н Търнър, радвам се да ви видя отново.
Добър ден, сър.
Нося поръчката ви.
Острието е от калена стомана, а дръжката е позлатена.
Може ли?
Перфектен баланс. Ефеса все едно се е сраснал с острието.
Впечатляващо, много впечатляващо.
Комодор Норингтън, ще бъде много впечатлен.
Предай благодарностите ми на господаря си.
Непременно.
Той се радва, когато работата му е оценена.
Елизабет! Изглеждаш възхитително.
Уил, радвам се да те видя.
Сънувах те нощес.
Мен?
Сънувах деня, в който се срещнахме. Помниш ли?
Как бих могъл да го забравя, госпожице Суон.
Колко пъти трябва да ти повтарям да ме наричаш просто Елизабет?!
Поне още веднъж, госпожице. Както винаги.
Това момче има чувство за приличие.
Сега, скъпа трябва да тръгваме.
Лек ден, г-н Търнър.
Лек ден.
Елизабет.
Ей, ти. Спри на място.
Плаща се шилинг, за всеки акустирал кораб.
Името ви?
Ето ви три, и да забравим за името?
Добре дошли в Порт Роял, мистър Смит.
В две редици, марш!
За почест!
Оръжия долу!
Този кей е забранен за цивилни.
Съжалявам, не знаех, ако видя някой такъв ще ви кажа незабавно.
Явно това е някаква много отговорна работа, а?
Как иначе, двама мъжаги като вас, не са на партито?
Някой трябва да пази дока от цивилни.
Ясно. Не съм познавач, но онзи кораб не прави ли този излишен?
Дантес е най-добрият кораб в тези води. Няма по-бърз от него.
Чувал съм за един. Бил много бърз, неуловим. Черната перла.
Измислица. Няма истински кораб, който да се сравнява с този.
Черната перла е истински кораб. - Не, не е.
Напротив. Виждал съм го.
Виждал си го? - Да.
Не си. - Напротив.
Видял си кораб с черни платна
с екипаж от ада, и капитан толкова зъл, че дори и дявола се плашел?
Не. - Не си.
Но, видях кораб с черни платна.
Но липсвал само капитана от ада, и екипажа.
Просто кораб с черни платна. И казваш, че е бил Черната перла?
Не. - Както казах, няма такъв кораб.
Нямаш разрешително да си тук! Махай се оттам.
Съжалявам това просто е толкова хубава лодка, тоест кораб.
Как се казваш? - Смит или Смити.
И по каква работа сте в Порт Роял, мистър Смит?
И недей да лъжеш!
Е добре, ще ви кажа.
Смятам да стана капитан на един от тези кораби.
Набирам екипаж в Тортуга, и правя това, което вие наричате плячкосване.
Казах без лъжи! - Мисля, че той казва истината.
Ако, беше истина не би ни я казал.
Освен, ако не знаех, че дори да ви я кажа, не бихте ми повярвали.
Може ли за минутка.
Гледката е прекрасна, нали Елизабет?
Извинявам се, че не те гледам в очите, но трябва да си събера мислите.
Това повишение ми позволява да помисля за бъдещето.
За брак с подходяща жена.
Ти си подходяща жена Елизабет!
Не мога да дишам. - Да и аз съм малко нервен.
И тогава те ме направиха свой водач.
Скалите! Чудо, че не ги уцели!
Ще я спасите ли? - Не мога да плувам.
Перлите на Кралската Флота. Дръж, гледай да не ги загубиш.
Какво беше това?
Държа я!
Не диша!
Нямаше да се сетя за това.
Очевидно не сте били в Сингапур.
Откъде го имаш?
Изправи се.
Добре ли си? - Наред съм!
Застреляйте го! - Татко!
Комодор наистина ли искате да убиете спасителя ми?
Предполагам, трябва да ви благодаря.
Татуировка от Индийското търговско дружество? Пират.
Дръжте го!
Дръжте пушките си готови. Донесете окови.
Така, така. Джак Спароу?
Капитан Джак Спароу.
А защо не виждам кораба Ви?
Все още не съм го взел.
Каза, че е дошъл да краде кораб. - Казах ти, че не лъже! Това е негово.
Без амуниции, и барут...
Компас който не показва север!
Очаквах да е дървена.
Ти си най-мизерния пират за който съм чувал.
Но сте чували за мен!
Протестирам, комадоре! - Внимателно, лейтенант.
Пират или не той ми спаси живота!
Едно добро дело не може да го оневини.
Но и не може да го осъдите за това. - И още как.
Най-сетне.
Не стреляйте! - Знам, че ме хареса.
Комадоре, моля върнете ми багажа. И шапката ми.
Комадоре!
Елизабет, нали така се казваше? - Госпожица Суон.
Г-це Суон, ако бихте били така любезна.
По-бързо, скъпи, нямам цял ден.
Сега, ако обичаш.
По-полека с инвентара, скъпа. - Презирам те!
Не се пали скъпа, аз спасих твоя живот, ти спаси моя. Квит сме.
Господа, милейди, винаги ще помните този ден като деня,
в който за малко да хванете капитан Джак Спароу.
Няма ли да стрелят! - Стреляйте!
След него!
Г-н Спароу има среща с бесилото,
няма да ми хареса, ако избяга?
Точно, където те оставих!
Не те оставих тук!
Ти си този, когото търсят. Пирата!
Изглеждаш ми познат. Срещали ли сме се преди?
Не помня да съм имал вземане даване с пирати!
Тогава ще е грехота да го правиш. А сега ме извини.
Да не мислиш, че е умно да кръстосаш шпага с пират, момче?!
Заплаши, г-ца Соун. - Само малко.
Знаеш как да нападаш, отлично.
А с краката как си?
Ако пристъпя тук? Много добре!
А сега пак.
Прекрасен номер.
Но сега аз нямам изход, а ти си без оръжие.
Кой направи всичко това?
Аз. И тренирах върху него. По три часа на ден.
Намери си жена, по-добре.
Тренираш толкова защото, може би тази играчка ти е жената?
Да не си евнух?
Тренирам по три часа на ден за да убия някой пират, като го срещна.
Ти си нечестен. - Пират.
Пази се! - Няма!
Няма да те оставя да избягаш.
Тоя куршум не беше предназначен за теб!
Чудесна работа, мистър Браун.
Вие помогнахте за залавянето на опасен беглец.
Просто изпълних дълга си, сър.
Е вярвам че ще запомниш този ден, като деня,
в който капитан Джак Спароу почти успя да избяга.
Водете го.
Излез момче, имам кокалче.
Можете да си го правите цял ден, кучето няма да дойде.
Извинявай, ако сме нарушили мисълта ти за бесилото.
Ето така.
Тежък ден сте имали.
Комадор Норингтън се опита да ми предложи,
но така и не ни остана време.
Чух, че са ви нападнали пирати. Трябва да е било ужасно.
Да ужасно.
Комадора ви е предложил? Прекрасен мъж.
Странно съвпадение, че сте паднали.
Да, странно. Чудесен мъж. Мечта за всяка жена.
Ами този младеж, Уил Търнър и той прекрасен?
Как се осмеляваш? - Извинете госпожице.
Не е моя работа.
Дъщеря ми отговорили ви? - Не.
Е, тя имаше много емоционален ден.
Скапано време, не смятате ли?
Студено.
Какво беше това?
Обстрелват ни!
Познати са ми тези оръдия.
Това е Перлата.
Черната перла?! Чувал съм истории. Вече десет години плячкосват.
Не оставят оцелели.
Няма оцелели? Тогава откъде идват слуховете?
Грабете!
Заредете оръдията. Трябва да ги спрем. Кажи им!
Отивайте в кабинета ми. Това е заповед, комадоре.
Не. - Здравей, умнико.
Мис Соун, те искат да ви отвлекат!
Какво?! - Вие сте дъщерята на губернатора!
Не бива да ни виждат, скрийте се и после отидете във форта.
Хванах те!
Горещо! - Хайде.
Знаем че си тук, кутренце!
Излез! И обещаваме да не те нараним.
Ще те намерим!
Ти имаш нещо наше, и то ни повика.
Златото ни вика. - Злато.
Здравей, кутренце.
Парле!
Какво? - Призовавам правото си да Парле.
Според закона на Морган и Балтоломей трябва да ме заведете при капитана си!
Зная кода. - Казах кода, не може да ме нараните.
Майната му на кода! - Тя иска да отиде при капитана!
И ще дойде заедно с нас. Трябва да уважим закона.
Кажи довиждане!
Довиждане.
Хайде. - Елизабет!
Успех приятелче. Не си голям късметлия.
Ела кученце. Сега сме само двамата.
Хайде, ела по-близко, така... Ела бе, проскубан пес такъв.
Не, не нямах това в предвид...
Това не е оръжейната.
Я виж ти, кой бил тук, Туиг.
Капитан Джак Спароу.
Последният път, когато те видях, беше на безлюден остров.
Сега гюлето е подминало килията ти.
На това му казвам съдба.
Грижете се за своята съдба, господа.
Има място в ада за предателите и бунтовниците.
Значи имало проклятие? Интересно.
Ти не знаеш нищо за ада.
Това е много интересно.
Не знаеш ли къде държим пленниците?
Използва правото си на парле с капитан Балбоса.
Тук съм за да... - Ще говориш, като те питат!
Трябва да зачитаме закрилата на кода. - Ясно.
Моите извинения, госпожице.
Капитане, настоявам да прекратите това безумие срещу Порт Роял.
Хубави думи, но не са за пред скромни пирати.
Какво искате. - Искам да си тръгнете и да не се връщате.
Затруднен съм с отговора си, но - не!
Много добре.
Ще го пусна!
Защо мислиш, че ще ни изнудиш с това?
Защото, вие го търсехте.
Познах кораба, видях го преди 8 години, на връщане от Англия.
Така ли?
Добре, тогава няма смисъл да го пазя. - Не.
Как се казваш, госпожичке?
Елизабет...
Търнър
Аз съм прислужница в дома на губернатора.
Госпожице Търнър!
Каиша!
И как тази дрънкулка е у вас? Семейна ценност предполагам?
Не съм го откраднала, ако това намеквате.
Много добре, съгласен съм, градът ви е спасен.
А сделката ни!?
Заредете оръдията, спуснете платната. - Чакайте!
Капитане, свалете ме на брега, нали ви казах кода?
Първо, в преговорите не споменахте нищо за брега.
Второ, трябва да си пират за да използваш кода, а ти не си!
И трето, кода е, как да се изразя, мъртва работа! А не действащи правила.
Добре дошла на борда на Черната перла, госпожице Търнър.
Те я отведоха. Отвлякоха Елизабет!
Г-н Мътог, разкарайте този човек.
Трябва да ги преследваме, да я спасим!
И откъде предлагате да започнем?
Ако имате някаква информация за дъщеря ми, моля кажете?
Джак Спароу, той говореше за Черната перла.
Само я спомена.
Попитайте го къде е. Сключете сделка с него да ни заведе до нея!
Не. Пиратите го оставиха, не са съюзници.
Губернаторе, ще ги търсим по най-вероятния им маршрут.
Това не е достатъчно!
Господин Търнър, вие не сте войник, не сте моряк, вие сте ковач.
И това не е момента за геройства.
Не правете грешката, да смятате, че сте единствения загрижен за Елизабет!
Хей Спароу! - Знаеш Черната Перла, нали?
Чувал съм за нея. - Къде е скривалището им?
Не си ли слушал историите?
Капитан, Балбоса и екипажа му, идват от Острова на Мъртвите.
Острова не може да бъде намерен. Освен, ако не си бил там.
Корабът е реален, скривалището трябва да съществува къде е то?
Защо питаш мен?
Защото ти си пират. - И ти се иска и ти да бъдеш?
Никога.
Те отвлякоха мис Суон! - Значи си намери жена?! Разбирам.
Смяташ да ги гониш, да я спасиш и да спечелиш сърцето и, а?
Не виждам никаква изгода за мен.
Мога да те измъкна. - Как, ключовете ги няма?
Спокойно, аз съм правил тия решетки, с дефекти са.
При достатъчно сила, ще се прекършат и вратата ще се отвори.
Как се казваш?
Уил Търнър.
Предполагам съкратено от Улиям?
Хубаво име. Предполагам си кръстен на баща си?
Да.
Е, добре мистър Търнър, промених си решението,
ако ме освободиш, се заклевам в смъртта да те заведа до Черната перла,
и при хубавата ти девойка.
Сключихме ли сделка?
Съгласен. - Съгласен. Измъкни ме.
Побързай! Някой може да е чул. - Не и без нещата ми.
Ще откраднем кораб?!
Онзи кораб?! - Не "Комодиар", онзи, и ще го командваме.
Морски термин.
Един въпрос момко, от тук няма връщане. Колко далеч би стигнал за да я спасиш?
Бих умрял за нея! - Добре, да не се притеснявам тогава.
Ти или си луд или гениален!
Ще се удивиш колко си прав и в двете.
Не мърдайте, превземаме кораба. - На абордаж!
Този кораб не може да бъде управляван само от двама мъже.
Никога няма да потеглите от брега.
Синко, аз съм капитан Джак Спароу, схващаш ли?
Комодор! - Крадат, Дантес!
Превзеха кораба!
Безразсъдно, Търнър. Твърде безразсъдно!
Това без съмнение е най-скапания пират, който съм виждал.
Ето ги, идват.
Обръщай!
На абордаж!
Претърсете всяка каюта, и всеки трюм на кораба!
Веднага се връщайте на нашия кораб.
Веднага!
Благодаря, че ни помогнахте да се измъкнем.
Нямаше да се справим сами.
Пригответе топовете и оправете тази бъркотия!
Но ако ги обстрелваме няма да можем да ги заловим!
Не искам да ги гоним, искам ги на дъното!
Хайде всички, пригответе оръдията!
Ще обстрелваме собствения си кораб, сър?
Предпочитам го на дъното на океана, отколкото в ръцете на пирати!
Комодор!
Кормилото заяжда, сър!
Напуснете кораба!
Това е най-добрия пират, който съм виждал!
Ще видим.
Когато бях малък, живях в Англия. Майка ми ме отгледа сама.
След като умря дойдох тук,
да търся баща си.
Така ли?
Баща ми, Уил Търнър...
В затвора ти ми помогна чак след като ти споменах името си.
Не съм глупак Джак.
Ти познаваш баща ми.
Познавам го.
Аз съм един от малцината, които го знаят като Уилям Търнър.
Всички останали го наричат Бил Каиша.
Каиша?
Добър човек, добър пират.
Кълна се, изглеждаш точно като него.
Не е вярно!
Той е бил търговец, добър и почтен човек, зачитащ закона!
Той беше проклет пират и мошеник.
Баща ми не е пират!
Разкарай това желязо, синко, да не те натупам отново.
Не ме победи! Ти наруши сделката и сега ще те убия!
Това ми дава право, да играя не по правилата, нали?
Колкото повече висиш там ще разбереш,
че единствените правила, които имат значение са,
какво може и какво не може да стори човек!
Може да приемеш, че баща ти беше добър пират и човек, или не.
Но пирата е в кръвта ти и ти ще трябва
да се изправиш срещу това някой ден, момче!
Вземи мен, например. Мога да те изхвърля,
но не мога да стигна сам до Тортуга, разбра ли?
Разбрах.
Ще можеш ли да плуваш, под командването на пират?
Или няма да можеш?
Тортуга?
Тортуга.
Нищо не може да се сравни с красавиците от Тортуга.
Какво мислиш?
Откачен град.
Виж сега,
бил съм в много градове, но никога,
не съм се чувствал толкова желан.
Скалт!
Това не го заслужавах.
Жизел! - Каква беше тази?
Какво?
Не го заслужавах.
Ще ти извадя гръкляна, идиот.
Света богородице.
Джак?
Знаеш, че е на лошо да будищ спящ човек?
За съжаление, знам друго поверие.
Човекът дал на спящия да пие,
спящия почнал да пие и слуша разказите на човека.
Да го изпълним.
Гръм и мълнии, вече съм буден!
Това беше заради вонята?
Отваряй си очите.
Така, какво точно искаш?
Тръгвам след Черната Перла.
Знам къде е и ще я хвана!
Джак, това е лудост,
знаеш не по-зле от мен историите за Черната перла.
Знам Балбоса, какво ще направи...
Всичко което ми трябва е екипаж.
Това което съм чувал за Балбоса че от глупаците, които се церемонят!
Тогава бих казал, че е добре, че и аз не съм глупак.
Докажи ми го де!
Какво те кара да мислиш, че Балбоса ще ти предаде кораба си?
Да кажем, че си водя помощник.
Момчето?
Той е детето на Каиша Бил Търнър Единственото дете.
Ясно? - Гръм и мълнии.
Обичайно за теб.
Мисля, че усещам повея на вятъра в платната.
Ще намеря екипаж, разбира се, ако на тая скала има луди колкото теб!
Надеждата умира последна.
Взимаме всичко.. - Не връщаме нищо.
Ще вечеряш с капитана, той те моли да облечеш това.
Тогава кажете на капитана, че отказвам поканата му.
Той предупреди, че ще го кажеш.
Също така каза, че тогава ще вечеряш с екипажа.
Гола.
Хубаво.
Няма нужда да се притесняваш, изискаността ти няма да впечатли никого.
Явно си много гладна.
Пробвай виното.
Или ябълка?
Отровна е.
Няма да има смисъл да ви убивам, мис Търнър.
Пуснете ме, нямате изгода да ме държите.
Не знаете какво е това, нали?
Пиратски медальон?
Това е Ацтекско злато!
Едно от 892 парчета злато, от каменния сандък на самия Кортес.
Много кръв се проляла за това злато, армии се избивали за него,
но алчността на Кортес била огромна...
Затова оставил ужасно проклятие да пази златото!
И смъртен, който вземе част от него, ще бъде прокълнат за вечността.
Вече не вярвам в истории за духове капитан Балбоса.
Точно това си помислих и аз, когато за първи път чух историята.
Острова на Мъртвите не може да бъде намерен.
Освен, ако не си бил там.
А ние го намерихме!
Там бе ковчежето. Вътре бе е златото.
Ще го грабнем всичкото!
И ще го използваме, ще го похарчим за
пиене, храна, удоволствия и компания.
И колкото повече харчихме, толкова повече разбирахме,
че пиенето не ни доставя удоволствие...
Храната изчезва в устните ни...
и всичките удоволствия и компании на света не могат да ни задоволят.
Ние сме прокълнати мъже, госпожице Търнър!
Наказани за алчността си.
Има един начин да премахнем проклятието ни,
всички парчета от съкровището трябва да бъдат върнати
и кръвта да бъде изкупена!
Благодарение на вас, имаме последната част...
Кръвта да бъде изкупена?
Точно затова няма смисъл да ви убивам!
Все още!
Ябълка?
Любопитен съм, след като ме убиеш, какво ще правиш после?
Гледай!
Лунната светлина показва какви изроди сме всъщност.
Ние не сме живи, затова не можем и да умрем.
Но не сме и мъртви.
Твърде дълго жаждата в устата си не мога да утоля.
Твърде дълго, желая смъртта а тя мен не.
Но не чувствам нищо, нито вятъра в лицето си, нито пръските на океана.
Нито топлината на женското тяло.
Най-добре започнете да вярвате в истории за духове, г-це Търнър.
Вие сте в една такава!
Какво зяпате, връщайте се на работа!
Погледнете ги добре, капитане.
Всички те са калени в битки, солта е в кръвта им,
всеки един от тях е луд за двама.
Значи това е вашият знаменит екипаж?
Моряко! - Котън, сър.
Господин Котън, ще можете ли да изпълнявате заповеди
и да застанете с лице срещу опасността?
Господин Котън! Отговорете ми.
Той е ням, сър.
Горкия, отрязаха му езика, папагала говори вместо него.
Котънски папагал, същия въпрос.
Вятър издува платната!
Това май значи да.
Разбира се. Доволен ли сте?
А как ще докажат, че са луди?
А ние какво ще получим?
Ана-Мария.
Предполагам, че не го заслужаваше?
Не, този го заслужавах.
Ти ми открадна коритото! - Всъщност...
Взех го на заем, назаем без позволение.
При първа възможност щях да ти го върна.
Ма не го направи!
Ще ти дам друг.
Добре ще е!
По-добър! - Да, по-добър ще е!
Онзи там. - Онзи там?
Онзи?
Да, онзи!
Какво ще кажете? - Ура!
Не, не, лош късмет е да има жена на борда!
По-зле ще е, ако не я вземем!
Как ще стигнем до "острова, който не може да бъде намерен", като компаса не работи?
Компаса не показва север, значи не ни трябва север, нали?
Трябва да хвърлим баласта, сър! - Скоро ще свърши!
Какво ви радва толкова, капитане? - Пристигнахме.
Време е да тръгваме, скъпа.
Мъртъвците не разказват истории. Много кости на моряци са пръснати тук.
Как Джак успя да ни доведе дотук?
Не се знае много за Джак Спароу и за съкровището от острова на смъртта.
Било е още преди да го срещна, когато още е бил капитан на Черната перла.
Какво?
Пропуснал е тази подробност.
Той е най-добрия или поне беше.
Той дойде при мен и ми разказа всичко, за съкровището и острова.
Така Джак предизвика съдбата. Същата нощ имаше бунт.
Екипажът му го изхвърлил на острова да умре,
но не и преди да полудее от жега.
Значи това е причината...
Не в това е причината.
Виж Уил, те му оставили само един патрон,
един патрон, недостатъчен за да се спаси,
но след три седмици на гладуване и постоянна жажда
тоя пистолет започнал да му се струва много хубав...
Джак избягал от острова и все още пази този патрон,
но няма да го използва, освен срещу тоя който го предал!
Балбоса! - Да.
А, как Джак избягал от острова? - Значи...
той се стаил в плитчината, и чакал така три дена и три нощи,
докато всякакви откачени морски същества се шляели наоколо
но на четвъртата, той хванал няколко морски костенурки
завързал ги заедно и си направил сал.
Завързал морски костенурки. - Костенурки!
А какво използвал за въже?
Човешка коса!
От главата си.
Спускайте котвата. - Тъй вярно!
Младия господин Търнър и аз отиваме на разходка!
Капитане, ами ако се случи най-лошото?
Придържайте се към кодекса.
Десет години трупаме богатства! - Сега е време да ги изхарчим!
Ще бъдем богати, ще можеш да си купиш стъклено око.
Това дърво е ужасно!
Спри да го чешеш!
Какъв е кодекса за който спомена Гибс.
Пиратския - всеки мъж който падне, се оставя.
Страхливци срещу крадци.
Знаеш ли, въпреки че се смяташ за почтен, си на път да станеш един от нас.
Измъкна пират от затвора!
Открадна кораб на флота.
Плаваш с екипаж от Тортуга.
И си напълно запленен от съкровището.
Не е вярно.
Не съм обсебен от съкровището!
Не всяко съкровище е от злато и сребро!
Господа, настъпи часът!
Сега търпението ни е възнаградено!
Елизабет!
Десет години се мъчим, над сто пъти вкусихме от метала!
И сто пъти не стигат!
Търпение нямам!
Бяхме наказани, всичките! Наказани за делата ни!
Ето го!
Прокълнатото от самия Кортес съкровище!
Върнахме всички загубени парчета.
Освен това!
Чакай изгоден шанс!
И кога?
Кога е изгодното време за теб?
Може ли да те питам нещо?
Дал ли съм ти причина да не ми вярваш?
Знам че е трудно за теб, но стой тук и не прави глупости!